Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Supernatural af Carver Edlund.
Hvem er Carver Edlund?
- Chuck Shurley? - Hvem gav dig retten til vores historie?
Disse bøger bliver kendt som Winchester Evangeliet.
- Ved du, hvem hun er? Guds søster! - Har han familie?
Hun møder op, og alle bliver zombier?
Metatron. Guds skribent.
Vi har din kraft. Du er dødelig nu.
- Ydmygelsen. - Jeg leder efter Gud.
- Han mødte ikke op til apokalypsen. - Han mener ikke, det er hans problem.
- Hvorfor skulle han bekymre sig nu? - Fordi hun er hans søster?
Alle dine udvalgte lider.
Regn ikke med gud. Regn med os.
Måske hører han mig nu.
Pastrami, måske.
Jeg giver op.
Hør her, Toto.
Jeg har en fornemmelse af, at vi ikke er på jorden længere.
Carver Edlund?
Hvad foregår der her? Hvad er det for et sted?
- Det er en bar. Faktisk... -Det er ikke bare en bar.
Det er en af den Store Mands konstruktioner.
Jeg kan kende hans arbejde overalt. Vi var bedste venner.
- Jeg ville ikke ligefrem sige... - Det er en slags straf, ikke?
For mine synder?
En limbo, hvor jeg skal være evigt i en skod bar med en skodforfatter.
- Hør nu, makker. - Ikke bare en tilfældig skodforfatter.
En af Herrens profeter.
Du laver gas.
Sig i det mindste, at øllen er ægte her.
Synes du virkelig, jeg er skod.
Jeg har travet igennem din komplette samling, -
- udgivet og ikke udgivet.
Af den enorme mængde bøger jeg har læst, -
- lå Supernatural ikke engang i nærheden af top ti -
- tusinde. Med al respekt.
Kunne du ikke lide noget af det?
- Ikke engang "Home"? - Nej.
- Eller "All Hell Breaks Loose"? - For meget melodrama.
- Og så smide dig selv i historien? - Okay. Det er fair.
En smule konstruktivt.
Det retfærdiggør dog ikke, at du brænder en af mine bøger.
- Hvad taler du om? - "Tall Tales".
Du lavede en monolog for Castiel og smed den ind i ilden.
Hvordan kender du til det?
Det glemmer jeg altid. Folk kan ikke se mig, medmindre jeg vil have, de ser mig.
Det er forvirrende. Værsgo. Visuel hjælp.
Tag dem på, det hjælper.
Bare gør det. Se det hele lidt fra oven.
Dig?
Gud?
Tekstet af SUBSTANCE
Gud.
Du er kommet tilbage.
Jeg kan ikke tro, du er tilbage. Jeg mente ikke det om Supernatural.
Den er undervurderet. Start den op igen. Og baren er på ingen måde skod.
Det er som den i "Sams Bar". Alle kender mit navn.
- Og lyset er meget tilgivende. - Alt det knælen har altid gjort mig -
- vældig ilde til mode.
Bare ikke brug G-ordet.
Bare kald mig Chuck.
Jeg skal bruge en stærkere drink.
Vi får brug for vores jakkesæt.
- Sig, du har noget på Amara. - Det er et skud i tågen, men tiden går.
Hvad end Amara gør ved Lucifer.
- Så påvirker det også Cass? - Ja.
Hope Springs, Idaho.
Wes Cooper begik selvmord efter at have dræbt en kollega.
Ifølge rapporter ved ingen hvorfor. Han var en helt igennem glad fyr, indtil...
- Besættelse? - Eller sjælløs.
Det er ikke meget, men jeg tager det.
- Værsgo. - Tak.
Lad være med at stryge mine skjorter med øl!
- Hvad har du haft gang i? - Jeg har haft travlt.
Jeg har rejst. Startet en blog.
- Mest billeder af katte. - De er så søde.
Og jeg er kommet på Snapchat.
Og jeg har startet en ny bogserie:
"Revolution".
Men jeg tror ikke det bliver godt.
"Revolution"? "Supernatural".
Måske er titler ikke din stærke side.
Du tager ikke fejl.
Men hvorfor begyndte du at kalde dig Chuck?
Hvordan gav det mening for dig?
Jeg kan lide pladser på første række.
Jeg gemte mig, helt tæt på.
Og skuespil er sjovt.
Det er en Oscar værdig optræden.
Men hvorfor vidste ingen det?
Hvad med den amulet? Du fortalte mig om den, -
- en magisk ting, der lyser klart ved din tilstedeværelse.
- Den her? - Ja, Dean havde den.
Og din favorit, Castiel.
- De var hos dig. Hvordan... - Jeg slukkede for den.
Se selv.
Jeg bør fjerne den.
Du gætter aldrig, hvor den har været al den tid.
Jeg er ligeglad med den gamle grimme ting, -
- eller hvorfor du har bumset den med plebejerne.
Lad os lige sætte det i perspektiv.
Du ser og hører alt.
Du ved, hvor elendigt jeg har haft det de sidste par år.
Bragte du mig herhen for at udslette mig?
Ved du, hvad menneskets største skabelse har været?
Musik.
Det og nachos med ost.
Selv jeg kunne ikke have fundet på noget så lækkert.
Men musik -
- er magisk.
Meget dejlig musik -
- er blevet skabt her.
B.G.s kantine.
Den er dog ikke så kendt som "Bitter End" eller "The Gaslight", -
- men nogen fantastiske musikere er startet på denne scene.
Jeg håber, at vi kan udnytte denne magi -
- og fuldføre det, jeg begyndte for nogle få måneder siden.
GUD. EN SELVBIOGRAFI.
- Har du skrevet din selvbiografi? - På en måde.
Der er kapitler. Det har en løs struktur.
Men det er som om, der mangler noget.
Jeg er gået i stå.
Du vil samle det gamle band?
Lennon og McCartney på scenen igen.
Tja, jeg er faktisk både Lennon og McCartney, så...
Enhver forfatter har brug en redaktør.
Jeg lavede mit bedste arbejde sammen med dig.
Betyder det, jeg bliver engel igen?
Nej, det sker aldrig.
- Det er sikkert fornuftigt. - Det tror jeg.
Tja...
Lad os gøre det.
Jeg er glad for FBIs interesse i denne sag.
Vi ser ikke så mange sager som den heromkring.
Må jeg gå tidligt, sherif?
Lad mig gætte. Er Art kommet hjem? Nygifte.
Du må tage hjem, når du har vist agent Greer sagsakterne.
- Mange tak. - Tak.
- Hvad har I på Wes Cooper? - Jeg har talt med venner og familie.
Ingen kan gennemskue, hvorfor han gjorde det.
Vi har et vidne, der hørte Wes, lige før han begik selvmord.
Han sagde ting, der ikke lignede ham.
- Hvordan? - Wes sagde, hans liv var uden betydning.
At ingen elskede ham.
Det så ud til, at alle hans negative tanker bare kom frem.
- Men kernen er... - Jeg kendte Wes' kone.
Vi sang i kor sammen.
Hun elskede Wes lige til hendes død. Jeg forstår ikke, han sagde sådan noget.
- Og der er også dette. - Et øjeblik.
Jeg har faktisk set sådan en før.
Har du bemærket mystiske fænomener her omkring?
Svovllugte eller strømudfald? Måske en mystisk tåge?
Nej, solen skinner altid i Hope Springs.
Det gjorde den i hvert fald tidligere.
Har du travlt?
Jeg har en deadline.
Bare sig det i brede vendinger. Dit første indtryk.
Kom bare med det.
Den er god.
Virkelig god.
Åh nej. Du hader den.
Hvad? Nej.
Jeg elsker den. Elsker den.
Sidst, jeg så det udtryk hos en redaktør, havde jeg lige afleveret "Bugs".
Bare fyr løs. Din ærlige mening!
Detaljerne gør en historie god.
Men der mangler nogle få.
Som dem alle sammen.
I begyndelsen var der mig.
Boom... detaljer. Og sikke en spænding.
Jeg er fanget af den, og jeg var der selv.
Jeg er også fanget, og alligevel...
Detaljer!
Du var ikke alene i begyndelsen.
Din søster var sammen med dig.
Hvem bekymrer sig om hende?
Det gør jeg.
Jeg går ud fra, du ved, hun er -
- på fri fod.
Solbrændt, udhvilet og parat.
Det er vel derfor, du er tilbage, ikke?
Det er ikke hendes historie.
Det er min.
- Jeg troede, du ville komme tidligt hjem. - Undskyld. Kontorarbejde.
Fulgte den efter dig fra byen?
Skat, går du ikke ind, mens jeg melder det?
- Det er bare tåge. - Du ved, jeg er loven, ikke?
Vi ses derinde, betjent. Glem ikke dine håndjern.
Central, det er 3-William-56. Hører I mig?
Er du ikke taget hjem, betjent?
Jo. Hør jeg ved, det lyder sært, men der er en tæt tåge på vej mod mig.
Forventer vi sådant et vejr?
Nej, der skal være klar himmel hele natten.
Er den så slemt?
Der er en god historie i den.
Det, der mangler er... Måske mindre om detaljer -
- og mere om balance.
- Hvad mener du? - Du vægter de forkerte ting.
- Som kapitlet om at være Chuck. - Hvad med det?
Når du har forklaret Vonnegut skuespilsmetoden...
- burde det være nok.
- Ingen vil vide resten. - Jeg var genial som Chuck.
Jeg fortalte dig da om min blog.
Ja, rigtigt. Din blog med kattebilleder.
- De er så kære. - Ja.
Og du ved, jeg rejste meget.
Og jeg datede.
Ja, jeg havde veninder.
Og også nogle få drenge.
Jeg lærte at spille guitar.
Det får dig til at ligne en meget -
- jordnær sympatisk person.
Og hvad er der galt med det?
Du er hverken jordnær eller en person!
- Men du siger, jeg er sympatisk? - Nej.
Jeg siger, at kapitlet "Chuckle" bruger -
- masser af plads på bekostning af -
- mere saftige sager.
Sager, folk rent faktisk ønsker at læse.
Som hvad?
Tja, som...
Ærkeenglene.
Du har måske to sætninger om dem.
Og det er det!
Mener du ikke, de fortjener et par ord ekstra?
Især din favorit. Lucifer?
Han var ikke min favorit.
Han hjalp dig med at besejre Amara. Du stolede på ham med mærket.
Og da du bad ham bøje sig for menneskeheden...
- Han nægtede. - Han trodsede dig!
Og det betød, at julen blev ødelagt.
Det står der alt sammen. På nær det med julen.
Hvis du siger, at Amara ikke må omtales?
I orden.
Men du ved, at alle store helte -
- er defineret af hans eller hendes skurk.
Lucifer var ikke en skurk.
Han er...
Han var ikke en skurk.
Okay. Ærlig snak, nu.
Det her er stadig et sikkert sted, ikke?
Det mest sikre sted der findes.
Okay.
Der er to slags erindringer.
Den ene er ærlig.
Den anden knap så meget. Sandhed og eventyr.
Ønsker du at skrive "Life" af Keith Richards?
Eller vil du skrive "Wouldn't It Be Nice" af Brian Wilson?
- Jeg vil fortælle sandheden. - Så har du noget at arbejde på.
Der er ingen åbenbaringer i denne bog!
Og det er underligt, med den du er.
Der er ingen ny information. Der er ikke lagt sjæl i den.
Det er fordi, jeg ingen sjæl har.
Rigtigt! Men du opfandt dem.
Du opfandt sjæle!
Sjæle!
Prøv at belyse det. Hvad gjorde det for dig?
Kvalmende.
Ved du hvad?
Nej!
Det er ikke G-U-D, der taler. Det er Chuck, der taler.
Og jeg forstår, at du måtte holde dig skjult her på jorden.
Men nu er det tid til, at du træder i karakter.
- Det her er mig. - Virkelig?
Denne...
Var det denne dynge tvivl -
- og frygtsomhed, der oversvømmede jorden?
Fulgte op på Sodoma med en Blockbuster Gomorra?
Skabte ligeså meget som han straffede?
Nej!
Ham, jeg arbejdede for, -
- han var sej!
Og ja, han kunne være en idiot.
Den fyr -
- havde historier at fortælle.
Og han har meget at stå til ansvar for.
Okay, så...
Hvad gør jeg?
Se dig selv i spejlet og vis os, hvem du er.
Vorter og det hele.
Skriv for en enkelt person.
Dig selv.
- Dans som om ingen ser det. - Ja.
Jeg vil hjælpe dig uanset hvad.
Men du skal vælge en retning.
Richards eller Wilson, Chuck?
Richards. Hele vejen.
- Undskyld, jeg vækkede jer. - Det er i orden.
- Fortæl os, hvad der er sket? - Harris mødte ikke her til morgen.
Vi ringede uden held. Så jeg kørte forbi.
Jeg fandt Art på køkkengulvet.
Harris' gevær ved siden af ham. Hun...
Det ser ud som om betjent Harris -
- skød sin mand på klods hold i ansigtet og smuttede.
Har du bemærket noget usædvanligt -
- ved betjent Harris opførsel? - Nej.
- Overhovedet intet. - Hvornår hørte du sidst fra hende?
Meldte ind for sidste gang i går.
Sagde noget om at have set noget tåge.
Jeg ved ikke, hvorfor hun var interesseret i vejret.
Kontakt din central.
Vi skal vide, hvis hun hører om flere tilfælde.
- Seriøst? - For en sikkerheds skyld.
- Nogen ide om, hvor Harris kan være? - Nej, men -
- vi kan spore hendes bil fra kontoret.
Det er det her, jeg talte om.
Kapitel 10: Hvorfor jeg ikke besvarer bønner, og det skal du være glad for.
Kapitel 11: Sandheden om guddommelig indgriben -
- og hvorfor jeg undgår det, for enhver pris.
- Bedre, ikke? - Det er guld!
Lidt vredt, tilsat lidt bittert, men ægte.
Ikke for at træde over stregen, men siden du er så godt i gang, -
- er der en ting, der altid har undret mig.
Måske vil det blive et godt kapitel. Måske en hel bog.
- Fyr løs. - Hvorfor?
Kan du være lidt mere præcis?
Jeg får tit det spørgsmål, om næsten alt.
Hvorfor skabte du liv?
Jeg var ensom.
Var din søster ikke selskab nok?
Jeg er levende.
Hun er intetheden.
Det er ikke ligefrem en god forudsætning for et godt samspil.
Men du stoppede ikke med en ærkeengel eller en håndfuld engle.
- Du skabte verdener. - Jeg var dum.
Naiv.
Jeg troede, at viste jeg min søster, at der var mere end bare os -
- noget bedre end os, ville hun måske ændre sig.
Måske ville hun holde op med at være hende.
Men...
Hver gang jeg lavede en ny verden, -
- ødelagde hun den.
Så du og dine ærkeengle låste hende inde?
Og I begyndte på uhæmmet skabelse?
Vi forsøgte da.
Men det her var det tætteste, jeg kom på noget ligeså godt eller bedre -
- end mig og min søster.
- Nationalparkvæsenet? - Naturen.
Se bare, hvad naturen selv har skabt.
Ydermere er naturen klog nok til at indse, at der sommetider ikke findes en løsning.
Nogen gange er man nødt til at starte forfra.
Starte forfra.
Klart.
Naturlig udvælgelse.
Gode tider.
Selvfølgelig betyder det for dig at oversvømme Jorden, men bygge en båd først.
Begynde helt forfra.
Hvis Amara bestemmer, bliver der ikke noget forfra.
Alt bliver ødelagt.
Alt dit store arbejde væk for evigt.
Så må vi jo hellere gå en tur.
Nyde det hele en sidste gang, inden det forsvinder.
FILEN FINDES IKKE.
Jeg fatter intet. Harris er...
- var vores computerspecialist. - Må jeg forsøge?
Sherif?
Matt og Emmy har lige meldt sig. Der ruller en tåge ind nær Jasper Hills.
- Sagde de i hvilken retning? - Vestpå mod byen.
Kald dem hjem. Få dem indenfor. Luk vinduer og døre. Bliv væk fra tågen.
Bed alle i byen gøre det samme.
Øjeblik. Hvad taler du om?
Min partner og jeg har set den slags før.
Wes og betjent Harris blev inficeret af noget i tågen.
- Det lyder sært. - Det lyder som en opgave for læger.
- Det er der ikke tid til. - Fandt betjent Harris.
Hun er på Main Street.
- På vej herhen. - Vi klarer Harris.
Bare giv besked. Bed alle blive indenfor!
Lukke vinduer og døre. Alt. Bare gør det.
Få dem væk herfra.
Agent Greer, FBI.
Gå indenfor straks. Afsted!
Jeg forsøgte at begå selvmord.
Men hun lod mig ikke gøre det.
Hun har en besked.
Til dig, Dean Winchester.
Amara?
- Er hun her? - Nej.
Men jeg har hørt hende lige siden, jeg indåndede den tåge.
Sagde hun, at du skulle dræbe din mand?
Og jeg så mig selv gøre det.
Okay, hør på mig, det er en infektion.
- Læg pistolen. Lad os hjælpe dig. - Det er ingen infektion.
Hun siger, det er et spejl.
Hun viser sandheden til os alle.
Mørket.
Lyset var bare en løgn.
Det hele er snart forbi.
Han vil ikke redde dem.
Det hele forsvinder -
- for evigt.
Men ikke dig, Dean.
Dean?
Dean!
Naturen? Guddommelig.
Menneskets natur? Forgiftet.
De kan lide at sprænge ting i luften.
Og det værste... De gør det i mit navn.
Og så kommer de altid klynkende, beder om tilgivelse, at ordne tingene.
- De tager aldrig ansvar. - Hvad med dit ansvar?
Jeg tog ansvar... ved at rejse.
På et vist tidspunkt skal støttehjulene af.
- Ingen kan lide en nysgerrig forælder. - Hvad med Amara?
- Hun er din søster. - Jeg tog også ansvar for hende.
Spærrede hende inde... En lille smule.
Hvem slap hende fri?
Sam og Dean Winchester, -
- men de ordner det. - Jeg elsker de fyre, -
- men verden ville stadig eksistere med dæmonen Dean i den.
Men Sam ville ikke have det, ville han?
- Hvorfor er Amara så ude efter mig? - Det er ikke det.
- Men du hjalp Winchesters tidligere. - Hjalp dem?
Jeg reddede dem!
Har genopbygget Castiel flere gange end jeg kan huske.
- Hvad har det givet mig? - Vil du bare lade Amara vinde?
Det er hendes tur til at skinne.
Hvorfor helvede arbejder vi så på dine dumme memoirer?
Synes du, de er dumme?
Nej, jeg synes, det er dumt at skrive en bog, -
- når der ikke er nogen til at læse den! - Du bad mig skrive for én læser.
Mig!
Og jeg tror endelig, vi nærmer os.
Du begyndte at skrive i samme øjeblik, hun kom tilbage, ikke sandt?
Ikke så underligt, du har en deadline!
Nu forstår jeg pludseligt, hvorfor du har forklædt dig som simpelt menneske!
Af samme grund som du skabte denne bar -
- til at skrive dit mesterstykke i. Du gemmer dig!
Okay.
For det første er dette ansigt... vildt lækker.
For det andet skjuler jeg mig ikke.
Jeg kan bare lide stemningen herinde.
Du sagde:
Det sikreste sted, der er skabt.
Skabt af dig -
- for at beskytte dig fra Amara!
- Her kan hun ikke røre dig, vel? - Du er rystet.
Det forstår jeg. Det er sundt bare at lukke det ud.
Men lad os fokusere på at få bogen færdig.
Jeg var en forfærdelig elendig gud.
Mit arbejde var kun en halvdårlig kopi -
- af dine største hits.
Men jeg var i det mindste ikke en kujon.
Der er han.
Der er ham, jeg kender.
Ham, jeg elsker.
Jeg husker første gang, jeg så dig.
Englene var skræmt, men ikke mig.
Følelsen af dit lys var -
- uden sammenligning.
Og så det utænkelige.
Du valgte mig til at hjælpe med dine tavler.
Du var bare englen tættest på døren, da jeg kom ind i rummet.
Der er intet specielt ved dig, Metatron.
Ikke dengang.
Og heller ikke nu.
Jeg er blevet kaldt mange ting.
Fraværende far.
Vredt monster.
Men kujon...
Jeg gemmer mig ikke.
Jeg er bare færdig med -
- at se mine eksperimenters fiaskoer.
Du mener dine fiaskoer, Chuck.
Vil du se på? Du skal være velkommen.
Der var ikke en sky på himlen, men en tæt tåge rullede ind.
Mange borgere føler også en slags virkning fra tågen.
Får os til at tro der er en slags...
Hvis du spørger mig, er det bare genudsendelser.
...har været overvældet og hjemmeværnet blev hentet ind.
Du skal afsted.
Hej, lille skat. Vi får dig væk herfra.
Vi får dig i sikkerhed.
Du skal ikke være bange. Ræk mig dine hænder.
Tak for det.
- Tak. - Hvad sker der?
Bare kom afsted.
- Hvad laver tågen? - Bare søg indenfor.
Sam, lad dem være.
Agent Ehart? Radioen er død.
Har du noget gaffatape?
Sam?
Sam!
Lad os se, om vi kan fikse radioen.
Dean?
Kan du høre det?
Dean!
Sam!
Vi må blive sammen, folkens.
- Sam? - Gå tilbage.
Han er inficeret.
Alle går derind.
Alle.
Kom så, afsted.
- Kom så herind. - Jeg efterlader ikke min bror.
Du er en fantastisk redaktør, Metatron.
Jeg var en dårlig forfatter.
En værre gud.
Godt noget virkede for mig.
Jeg havde ikke forventet, at du ville vende dig mod det onde.
Hvorfor prøvede du at være mig?
Det var et sørgeligt råb efter opmærksomhed.
Hvis opmærksomhed ville du have?
Din.
Du er lys.
Og skønhed.
Skabelse.
Vrede.
Fordømmelse og redning.
Og jeg er ligeglad med, om jeg bare var -
- englen -
- tættest på døren.
Du valgte mig.
Dit lys skinnede på mig.
Mig!
Og den varme.
Men så forlod du mig.
Du forlod os alle.
Det var ikke bare fjolserne på jorden, der bad til dig.
Englene bad også.
- Det gjorde jeg også. Hver dag. - Det ved jeg.
Hvis du vil skrive den bedst sælgende selvbiografi nogensinde, -
- skal du forklare mig, -
- hvorfor du forlod mig.
- Os. - Fordi du skuffede mig.
Det gjorde I alle.
Jeg ved, jeg er en skuffelse, men du tager fejl af menneskeheden.
De er din største skabelse, fordi de er bedre end dig.
De er svage, og de snyder og stjæler, -
- og ødelægger og skuffer.
Men de både giver og skaber, -
- og de synger, danser og elsker.
Og bedst af alt, de giver aldrig op.
Men det gør du.
Sam.
- Vi klarer den ikke. - Du kan ikke give op.
Vi klarer den aldrig.
Det er tågen, der snakker.
Du ville vælge Amara over mig. Over alt.
Undskyld, det mente jeg ikke. Jeg kan ikke bekæmpe det.
Du skal ud, før du bliver inficeret. Gå, før jeg skader dig!
Jeg forlader dig ikke. Aldrig!
Okay.
Stop det!
Kan du høre mig, skiderik?
Nej!
Se på mig. Jeg er lige her.
Det er okay. Jeg er her.
Jeg løj før.
Jeg lærte ikke at spille guitar.
Jeg gav mig bare evnen til at kunne.
Jeg gjorde det samme, da jeg lærte fransk.
Den her sandhedsting er virkelig befriende.
Se på de nye sider.
Du vil jo gerne.
Jeg springer over.
Jeg tror, du vil kunne lide dem.
Du har ret. Det var lidt for højt.
Det må du selv om.
Er du okay?
Tak.
Mor!
Vi bør sikkert tale sammen.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE